- Tidligere: - Jeg hallucinerede, jeg dræbte hende.
- Du er anholdt for mord. - Krogene er lavet af mennesker.
Lfølge beviserne dræbte jeg Abigail Hobbs.
- Jeg føler mig såret. - Du var heldig at undgå mig.
Jeg pressede ham, fordi han reddede liv.
- Jeg sagde, du ikke skulle! - Jeg dræbte ingen af dem.
Nogen sørger for, at ingen tror på mig.
Du kommer ind i hovedet på morderne, men du slipper dem også ind i dit.
Jeg prøver at hjælpe.
Jeg ved, hvem jeg er. Men jeg er ikke sikker på, at jeg ved, hvem du er.
- Er du en morder, Will? - Will...
- Hej, Will. - Hej, dr. Lecter.
12 UGER TIDLIGERE
Denne ret kaldes for mukozuke.
Sæsonbaseret sashimi. Søpindsvin, musling og blæksprutte.
Sikken smuk præsentation, doktor.
Kaiseki.
En japansk kunstform, som hædrer smagen og æstetikken i maden.
Det er næsten en synd at spise det.
Jeg synes aldrig, noget er en synd at spise.
Jeg genkender ikke fisken.
Han var en flynder.
Sidst jeg lavede dette, var det til min tante Murasaki.
Under lignende uheldige omstændigheder.
- Hvilke omstændigheder? - Et tab.
Dette er et tab. Will er et tab, og vi sørger over et dødsfald.
Wills død er min skyld, ikke din.
Det er vor begges skyld.
Tænk, at Will kan blive dømt for fem mord, mens jeg måske kun for et.
Du er ikke den, der står anklaget.
Det bliver jeg. I gangene hos FBI.
Og det bliver du også.
Lfølge Will Graham var det dit værk.
Du kan ikke ignorere, hvad din blodhund peger på.
Det gør jeg heller ikke.
Du må efterforske mig. Det er i vor begges interesse.
Ja, det er det.
Jeg kan ikke ignorere, at min blodhund blev vanvittig.
Før han pegede på dig.
Vi kan ikke definere Will ud fra hans vanvid alene.
Vi kan ikke definere Will overhovedet.
...det dig til at føle?
Hvad sagde du?
Jeg sagde: Hvordan får det dig til at føle?
Det får mig til at føle, at jeg sidder over en vandtank.
Og du kaster bolde i håbet om at se mig plaske.
Men du rammer ikke målet.
Heldigvis har jeg tid til flere kast. Du er jo på mit hospital.
Du er min patient nu, Will.
Jeg vil ikke tale med dig, Frederick.
Jeg vil tale med dr. Lecter.
Lfølge dr. Bloom var du advaret mod-
- at sende en med Will Grahams problemer ud i felten.
Ja, det er korrekt.
Vidste du, at dr. Bloom ville skrive en rapport?
Ja, hun fortalte mig, hvad hun ville gøre.
Rådede du hende til at lade være?
Jeg sagde, at hun måtte gøre, hvad hun fandt nødvendigt.
Tydeligvis mente hun, at rapporten var nødvendig.
Det er anklager om forsømmelse. Det er alvor, Jack.
Jeg kaldte det ikke forsømmelse, men dårlig dømmekraft.
Dårlig dømmekraft er forsømmelse.
Der vil komme en intern udredning.
Det burde der.
En intern efterforsker er en, som ankommer til slagmarken efter slaget-
- og stikker de sårede med sin bajonet.
Du har såret agent Crawford.
Hvem, tror du, får bajonetten?
Der er et generelt ønske om, at dette vil forsvinde.
Hurtigt og stille.
I det lys, dr. Bloom, vil jeg sætte stor pris på-
- at du trækker rapporten tilbage.
Nej, Will Grahams liv er ødelagt. Hvordan det skete, må dokumenteres.
Undskyld, Jack.
Dr. Bloom er ikke let at overbevise.
Det her bliver grimt.
Det er det allerede.
Var der en storm?
Nogen har vist sprængt bæverdæmninger igen.
- Det lugter slemt hernede! - Det er nok døde bævere.
Buck!
Få mig væk herfra!
Will Graham har bedt om at se mig.
Jeg vil gerne se ham.
Jeg er stadig nysgerrig over, hvordan han tænker-
- trods alt det, der er sket.
Han påvirker dig stadig.
Når han beder om at se dig, afslører han, at han vil manipulere med dig.
Og hvis jeg går med til at se ham?
Det vil afsløre, at du vil manipulere med ham.
Jeg savner ham.
Du er besat af Will Graham.
Jeg er fascineret.
Som besat.
Og det vil han udnytte.
Will er min ven.
Hvorfor? Hvorfor er han din ven?
Han ser sin egen mentalitet som grotesk, men nyttig.
Som en stol af gevir.
Han kan ikke undertrykke den, han er. Jeg beundrer den ærlighed.
Du kan sikkert genkende dig selv i den.
Hvad kan du ikke undertrykke, Hannibal?
Hej, Will.
Dr. Lecter.
Er du fortabt i tanker?
Ikke fortabt.
Ikke længere.
Jeg plejede at høre tankerne inde i mit hoved-
- med den samme tone, klang og tryk-
- som hvis ordene kom ud af munden på mig.
Og nu?
Nu...
Nu lyder mine indre stemmer som dig.
Jeg kan ikke få dig ud af mit hoved.
Venskab kan føre til et brud på individernes adskilthed.
Nej, du er ikke min ven.
Vi er så langt fra venskab, at dets lys først vil nå os om en million år.
Det er vel lettere at tro, at jeg står bag mordene.
- End det er at acceptere din skyld. - Det er det.
Din indre stemme kan blive en metode til at kontrollere din adfærd.
Og tage ansvar for dine gerninger.
At give tankerne ord indgyder til klarhed.
Jeg har klarhed.
Om dig.
Vores samtaler handlede kun om at åbne dine øjne-
- for sandheden om, hvem du er.
Det, du gjorde mod mig, er i mit hoved.
Og jeg vil finde det.
Jeg vil huske det, dr. Lecter.
Og når jeg gør det, vil opgørets time komme.
Jeg har stor tiltro til dig, Will.
Det har jeg altid haft.
Det er utroligt, hvad der falder af os, når vi går gennem et rum.
Det, vi lærer af celledød:
Nyd verden, mens vi har den, og giv lidt igen.
Jeg prøver at gøre mig bemærket, hvor end jeg er.
Forhåbentligt ikke med dit dna.
Hvor længe beholder du mine jakkesæt?
- Du bør måske udvide din garderobe. - Det gør jeg ofte.
Det er bare en formalitet. Ingen forventer at finde noget.
Bortset fra Will Graham måske.
Så må han blive skuffet.
Det smukke ved dit arbejde er dets vished.
Det er dine beviser, der får Will dømt.
Jeg har fundet nok.
Jeg behøver ikke at udlede eller læse noget i noget.
Så meget enklere end psykiatri.
Will prøver at forstå, hvor han er. Og hvorfor.
Du skulle beskytte ham.
- Fra sig selv? - Ja.
Jeg er ikke mere vred på dig end på mig selv.
Vi overså det alle sammen, hvad end det var. Er...
Vi er ikke alle mistænkte.
Du er ikke mistænkt. Du er den nye Will Graham.
- Tak, fordi du kom, dr. Lecter. - Hvad kan jeg gøre for dig, Jack?
Jeg håber, du vil hjælpe mig med en psykologisk profil.
Denne vej, doktor.
Dette er det fjerde lig, vi har fundet.
Der er i det mindste et til.
- Hvor længe har de været her? - Nogen har gjort meget...
...for at de holdt sig. De er dækket med harpiks.
Det store var delvis forseglet og rådnede indefra.
- De andre ser balsamerede ud. - Han eksperimenterer stadig.
Fik de sprøjtet silikone ind?
Noget er blevet sprøjtet ind.
- Silikone? - En teknik til fiskemodeller.
Så fastholder kroppen sin form efter døden.
Han laver menneskemodeller.
Man laver modeller af ting, man vil beholde. De blev kastet i floden.
Måske var de uperfekte.
De er hans kasserede modeller.
Du har tilladelse til at tale om mig som din patient.
- Med hvem? - Jack Crawford.
"Afsløring af patientinformation begrænses af situationens krav."
Hvad er situationen?
Will Graham er kommet med anklager.
Jack er bare grundig.
Du holder agent Crawford nær.
Vi deler en besættelse.
Jeg fik lov til at være Will Graham i dag.
Jeg var konsulent på et FBl-gerningssted.
Jeg stod i Wills sko, så gennem hans øjne og så døden.
Som jeg forestiller mig, at han ser den.
Hvorfor inviterer du FBI til at undersøge dig?
Jeg er så åben og ærlig, som jeg kan være.
Du opretholder et indtryk af gennemsigtighed.
Mens du sætter mig i en situation, hvor jeg må lyve for dig.
Igen.
Du lyver ikke kun for mig.
Hvor langt vil denne flirt med FBI gå?
Jack Crawford lader til at have mindre mistanke til mig end du.
Jack Crawford ved ikke, hvad du er i stand til.
Det gør du heller ikke.
Kom så.
Hvordan har hundene det?
Godt. Winston løber væk, men de andre vænner sig til det.
Hvor løber Winston hen?
Hjem.
Han vil ikke finde mig der.
Ikke i dag.
Måske en dag. Med det rette forsvar.
Jeg har ingen advokat for tiden.
- Du bliver ved med at fyre dem. - De er FBIs advokater.
Så finder jeg en advokat, der ikke er knyttet til FBI.
Hvilket forsvar, tror du, jeg har?
Automatisme. Man argumenterer for, at man ikke kan drages til ansvar...
...på grund af bevidstløshed. - Bevidstløshed?
Will... Din hjerne stod i flammer.
Du havde ingen kontrol over dine gerninger og husker dem ikke.
Og hvis jeg kunne huske det?
Hvis jeg huskede, hvordan dette blev gjort imod mig?
Hvad hvis du huskede, hvordan du gjorde det?
Du tror på Hannibal.
Jeg tror, at den Will Graham, som står foran mig nu-
- ikke er i stand til den form for vold.
Jeg tror, at du mistede grebet og til tider ikke var den, jeg kender.
Jeg hører Hannibals stemme.
I mit sinds brønd.
Jeg hører ord, han aldrig har sagt.
Det er ikke min fantasi, men noget andet.
Har du nogensinde hjulpet en patient med at genskabe minder?
Luk dine øjne.
Føl tyngden i dine lemmer.
Se dig selv et sikkert og afslappet sted.
Hvor det er sikkert at slappe fuldstændigt af.
Uanset hvor dybt du kommer, følger min stemme med dig.
Det fungerer ikke.
Hvad så du?
Will? Hvad så du?
Saltet og askebagt knoldselleri og sel fou.
Du har sat mig på prøve, Frederick.
Jeg laver sjældent et måltid uden kød.
Jeg mistede en nyre. Jeg må ikke få for meget protein.
Den blev taget fra dig. Du er kommet dig imponerende godt.
Man kan lære at elske beder.
Alana Bloom besøgte din tidligere patient i dag.
- Will var aldrig min patient. - Ironisk nok.
Han er min patient, men han nægter at tale med mig.
Jeg føler, at jeg famler mig frem i hans hoved-
- som en ung mand med en trusse.
Han vil udfordre alle psykiatere.
Han er så klar og så skarpsindig.
Han er uddannet kriminalpsykolog, og han er en massemorder.
En eftertragtet patient. Eller han burde være det.
- Hvordan gik dr. Blooms besøg? - Han bad hende hypnotisere sig.
Så han kunne genskabe sine minder. Dette er lækkert.
- Lykkedes det ham? - Kun at narre dr. Bloom.
Det er trist at se så genial en psykiater falde for den slags.
Hun vil tro ham. Det vil jeg også.
Du indser vel, at du er hans yndlingsemne?
Hannibal, Hannibal... Ikke med mig, men med alle andre.
Han fortæller alle, at du er et monster.
I så fald spiser du middag med en psykopatisk morder.
Du har fin hud.
Vi har identificeret alle seks.
Voksne mænd og kvinder fra forskellige stater.
Det eneste fælles er, at de forsvandt med deres biler.
- Og store mængder heroin. - Nok til at dræbe?
Og lidt til.
Hvad er den sære misfarvning på ligene?
Vi fandt spor efter BHT, som bevarer farver.
- De skal se levende ud. - Han giver dem heroin.
Og så indsprøjter han konserveringsmidler og silikone.
Så forsegler han dem med en skal af hård harpiks.
- Hvad er disse stiksår? - Snørehuller.
De blev hængt op og præsenteret.
- Hvordan vælger han dem? - Aner det ikke.
Det virker tilfældigt, men hvis de er de kasserede-
- er jeg nysgerrig efter, hvor mange han beholdt.
Jeg vil se en liste over folk, der er forsvundet med deres biler.
Forstået.
Det er godt at se dig.
Jeg ved ikke, hvordan det er at se dig.
- Jeg siger til, når jeg ved det. - Ved Jack, du er her?
- Nej, men det bør ikke overraske ham. - Det overrasker mig.
Jeg... holder tingene adskilt.
Der er mange savnede.
- Har du sagsmappen med? - Ja.
Og billeder?
Ja.
De første seks blev fundet det samme sted. I en flod.
Hvad gør han med dem?
Han udvælger dem, følger efter dem, bortfører dem og konserverer dem.
Du vil vide, hvordan han udvælger dem.
Du kunne måske have en ide.
Dette er billeder af folk, der er savnet-
- under lignende omstændigheder fra tre forskellige stater.
Fortæl mig, hvad du ser.
Det er en farvepalet.
Hej, Winston.
Kom her. Værsgo.
Du bebrejder vel også mig?
Hej, Jack.
Du må passe bedre på hunden.
Ja, jeg har dårlig samvittighed.
Alle hundene er mærket-
- men de løber da ikke nogen steder hen, jeg ikke kan finde dem.
De leder bare efter Will.
Hm? Ja...
Er det ikke derfor, du er her?
Hør. Jeg forstår, hvorfor du følte, at du måtte skrive den rapport.
Du betvivlede min dømmekraft, da det behøvedes.
Ja, det gjorde den.
Og det vil hjælpe Wills forsvar.
Hannibals skyld er vigtigere for Will end hans eget forsvar.
- Hannibal er ikke skyldig. - Det er Will heller ikke.
Men han klamrer sig til håbet om, at Hannibal gjorde det.
Overbevis mig om, at han ikke vidste, hvad han gjorde.
Jeg vil gerne overbevises.
En psykopat ville ikke være så bange for sandheden.
Will er rædselsslagen, men han forsøger stadig at finde den.
Nogen må finde sandheden, ikke sandt, Winston?
Hvis Will ikke husker, hvad han gjorde-
- vil han aldrig acceptere sandheden.
Will?
Hej, Will.
- Hej, Jack. - Hvor var du nu?
På fisketur.
- Hvad laver du her? - Minder mig om, hvem du var.
Den mand, hvis klasseværelse jeg gik ind i.
Jeg husker den mand. Minder er det eneste, jeg har.
Forestil dig, hvor rart det er at snuble over et nyt.
Jeg var næsten sikker på, at Hannibal Lecter gjorde dette mod mig-
- og tvivl er en sær ting.
Jeg havde ingenting, som kunne bevise for mig selv eller andre-
- at Hannibal var ansvarlig. Ikke engang et minde.
Har du noget nu? Har du genskabt et minde?
Ja.
- Det er meningsløst. - Ikke for mig.
Han gjorde det så godt.
Der var ikke et orgie af beviser, bare nok til at overbevise dig.
Vi har efterforsket dine påstande om dr. Lecter.
Grundigt. Vi tjekkede hver eneste fiber i hans tøj.
Vi tog dna og fingeraftryk. Vi fandt ingenting.
- I lukkede ræven ind i hønsehuset. - Du stod over Cassie Boyles lig.
- Du beskrev dig selv. - Jeg beskrev Hannibal Lecter.
Jeg kan ikke høre på dette længere.
Jeg er ikke den intelligente psykopat, I leder efter.
Farvel, Will.
Du tror mig måske ikke nu.
Men det kommer du til.
Trine Nørgaard www.broadcasttext.comï